I tidligere episoder:
Hjernen hans er koplet om. Han hører på musikk og ser farger.
- Skal mr Barker bli med i styret? - Som spesialrådgiver.
Simon er psykiater og har en svært eksklusiv pasientliste.
Jeg har begynt å treffe noen.
Han kan være den rette.
- Er du klar for testen, Warren? - Det er jeg.
Hun lurte sin egen familie!
Retten gir Anika Calhoun full omsorgsrett.
Det er siste gang jeg lar retten bestemme over mine barn.
Jeg skal sørge for at det vil flyte en elv av blod!
Denne er grønn.
Legg til litt gult.
Vi har det her. I rekkefølge.
Limegrønt, gult, brunt og magenta.
Reis deg.
Sett i gang.
Flytt deg, Warren!
Skal si du kan spille piano!
Du er tilbake!
De har bevist at klassisk musikk gjør barn mer intelligente.
Ja da, men du må sørge for at hun får høre litt Luther også.
Patti LaBelle, Stevie Wonder.
Kanskje litt Rich James, når du er gammel nok?
Datteren deres er så nydelig. Hva heter hun?
- Hun heter Bella. - Så vakkert navn!
- "Takk skal du ha!" - Og hun har pappas øyne.
- Hvor gammel er hun? - 15 måneder.
For en nydelig familie.
Nå får du ikke gjøre noe dumt!
De er dumme, som viser henne frem som om hun er deres.
Det vil ikke gagne henne noe at du ender opp i fengsel.
Vi skal få henne tilbake. Men vi må være litt smarte.
Det er best vi fordufter, før politiet kommer.
Inn med riffet nå.
- Hva er det du gjør? - Hva mener du?
Du gjør ikke som jeg sier.
- Begynn på nytt, Tory. - Hva er det?
Bare et lite IQ-problem. Ikke noe alvorlig.
- Min feil. Jeg er nok litt trøtt. - Det er vi alle.
- Vi har vært her i hele natt, Eddie. - Men det vil være verdt innsatsen.
Vil du bestille litt kaffe og frokost til oss?
- Ordner du det? - Jeg gjør vel det.
Drikker jeg mer kaffe nå, får jeg aldri sove igjen.
Hva er du ute etter? Dette er jo i boks.
Det avgjør ikke du!
- Hold fokus til vi er i mål! - Jeg er fokusert.
- Nå er du urettferdig. - Han gjør så godt han kan.
Er du sikker på at du er fokusert? Jeg ser ikke...
Stans! Folkens...
Stemmen min er ganske gåen. Jeg trenger en pause nå.
- Skal vi ta en liten pause? - Takk.
- Ta 15 minutter. - Vi trenger mer. Vi må sove.
- Calvin... - Vi må snakke med Cookie.
- Om hva da? - Eddie. Du så hva han gjorde.
- Han presser oss altfor hardt. - Det er jobben hans.
- Minner det deg ikke om Lucious? - Jo, men han behandler oss godt.
Vi respekterer Eddie, men han pisker oss som om vi plukket bomull.
Og det har pågått i ukevis. Fra Cookie også.
Den måten hun behandler deg på? Du må sette ned foten.
Hva feiler det deg? Du skulle holde deg unna dem!
Jeg blåser i dem. Jeg passet på Bella.
Den nyansen går ikke hjem i retten. Du forfulgte dem.
Slett ikke. Jeg er faren hennes. Dette er ikke min skyld.
Så du vil klandre andre?
Kanskje du ikke burde oppsøkt DuBois på lekeplassen.
Alt jeg har sagt om dem, er sant.
Dropp den tonen, ellers får ikke Bella en far å komme hjem til.
- Hvordan går det? - Lucious tar det.
- Lucious? - Er ikke det litt risikabelt?
Legen sa at han må fortsette med behandlingen.
Men han er tilbake. Dere så det i retten.
Så vis litt respekt. La ham håndtere saken.
Bella er hos foreldrene mine.
Og du har ingen samværsrett, så hvis jeg må varsle politiet...
Jeg kom hit for å snakke med deg. Kan jeg få komme inn litt?
Jeg ba pent.
- Er det greit at jeg setter meg? - Du akter vel å gjøre det uansett.
Angela kommer snart, så vær kjapp.
Vet du at jeg mistet hukommelsen etter ulykken?
Jaså? Kaller du det "en ulykke"?
Men jeg har begynt å huske en del ting.
Vet du hva jeg husker? Jeg husker at du...
At du ville at dattera di skulle bli enearving til selskapet.
Overta min trone.
- Jeg vet ikke hva du insinuerer. - Jeg insinuerer ingenting.
Jeg har kommet hit for å tilby deg noe.
Gå med på delt omsorgsrett, så gjør jeg Bella til arving i lag med gutta.
- Da blir hun en svært rik kvinne. - Får jeg det skriftlig?
Ja, så snart du har signert avtalen om delt omsorgsrett.
- Jeg må tenke over saken. - Og mens du gjør det...
Hakeem og vi andre ønsker å treffe Bella.
Jeg går med på et familiebesøk.
Én gang, og på et offentlig sted.
- Har du tid til en prat, Cookie? - Du prater da alltid?
Disse ingeniørene snakker om å streike...
- Streike? - Hei, Porsha.
- Jeg ordnet opp i det med Anika. - Takk, Porsha.
Takk, sa jeg. Ser du ikke at jeg snakker med Lucious?
- Ingeniørene vurderer å streike. - Jeg snakket med Eddie.
Jeg ga ham fullmakt til å ordne opp.
Så du ga ham din fullmakt? Jeg trodde jeg drev selskapet.
Jeg tenkte at du ikke hadde tid til å håndtere misfornøyde ingeniører.
Jeg stilte opp for deg, slik jeg alltid gjør.
- Jeg trodde du husket igjen. - Hva mener du?
Når du sier at du "alltid" har stilt opp for meg...
- Fikk du post? - Nei, jeg venter fortsatt.
Se her. Nevøen min har vært på karneval.
- Er han ikke søt? - Jo, det er han.
- Vær så god. - Takk.
- Hva er det for noe? - Jeg vet ikke ennå.
Hva er det?
Det er fra Lucious.
Han krever skilsmisse.
Lucious... du har ikke alltid stilt opp for meg.
Hvis jeg ikke har gjort det, så vil jeg det heretter.
Det ser ut som om du sitter svært godt i stolen min.
Kanskje den gamle Lucious er i ferd med å våkne.
Jeg kunne aldri gjort dette med Hakeem. Takk skal du ha!
- Og hva glor du på? - Ikke si at du ikke gjør det.
Jeg så på Chicken.
Kanskje vi bør ta ham med hjem.
Jaså? Er det sånn det er nå? Skal vi ha trekant?
- Som om du ikke har prøvd det. - Jeg har hatt mange muligheter.
Ja, fordi du er Jamal Lyon. Jeg skjønner det der.
Takk skal du ha. Nei, det er ikke noe for meg.
Er det noe du kan leve med?
Jeg har heller ikke prøvd det. Kanskje vi kan prøve det sammen.
- La oss prøve en trekant. - Det er jo rein horing.
Og skal vi prøve det, blir det med han der.
Det å sjekke opp en bartender er veldig klisjéaktig.
Greit nok.
Dette er Pamela Rose hos politiet.
Det er Andre. Beklager at jeg har lagt igjen 100 beskjeder.
Ring meg. Jeg er litt bekymret.
Jeg vil be om unnskyldning for den krangelen vår.
La oss ta en middag sammen og snakke om det. Jeg spanderer.
Jeg savner deg. Ring meg.
Vi har fått inn en melding om at en politibetjent er skutt i Brooklyn.
Tilstanden til betjenten er ikke kjent på nåværende tidspunkt.
Vi kan derimot bekrefte at betjenten heter Pamela Rose.
Har du et øyeblikk? Dette med ingeniørene sporer helt av og...
Ikke nå, Porsha. Si til Cookie at jeg måtte dra.
- Hæ? - Si at jeg måtte stikke!
Hva skal dette bety? Hvis ingeniørene streiker, ender det ikke godt!
- Avblås dette umiddelbart. - Hva skjer?
De plakatene skulle ikke bli brukt før om en stund.
Men ingeniørene og musikerne er enige. Vilkårene er for dårlige.
Jobbe i helger og ferier... Det må ta slutt.
Jeg skjønner dette, men hør litt på meg.
- Bare til vi har "20-For-20" i boks. - Fagforeningen har godkjent streik.
Jeg trenger bare å sende denne e-posten, så kan vi gå.
- Lucious sa at du håndterte dette. - Ja. Tro du meg.
Boy, truet du henne som signerer lønnsslippen din?
Jeg er ikke din boy!
- Er dette den e-posten? - Eddie, nei!
Så du vil ha streik? Greit.
Dette ender dårlig for dere. Du er grei mot dem, Cookie.
- Ikke gi etter for dem. - Kom, Porsha.
Porsha, hva var det vi snakket om?
Nå skjønner jeg det. Dette er noe nytt.
Så når typen din ber deg hoppe, spør du: "Hvor høyt da?"
Det er ikke ham jeg står opp kl. 4.30 for-
-og varter opp dagen lang!
- Vi tar ikke dette... - Du kan ikke bestemme nå!
I det siste har jeg begynt å lure på om jeg faktisk er dum.
Jeg jobber vettet av meg uten å få en takk.
Dette handler ikke om meg og Calvin, men om deg og meg!
Jeg vet at dere alle er lei av å bli behandlet så dårlig!
Selskapet funker ikke uten oss, så vi fortjener litt respekt!
Streik! Streik! Streik!
Streik!
Kom, Calvin. Streik!
Han er mer sexy i virkeligheten enn på bildene.
Det ser ut som om du trener.
Vil du ha druer, appelsin eller noe?
- Jeg er heldig fra naturens side. - Det kan man trygt si. Se på ham.
La oss kneppe opp denne.
- Hva skjer? Er alt greit? - Bare vent litt.
- Jeg trodde du syntes det var greit. - Nei, jeg gjør ikke det.
Men nå er han her.
Jeg var med på dette bare fordi jeg elsker deg.
Det var du som ville dette. Ikke jeg.
Kom her.
- Dette går ikke. Du må gå. - Hvorfor det?
Ser du han der borte? Jeg er forelsket i ham.
Og nå fortjener jeg ham trolig ikke.
Jeg må prøve å rette opp i dette. Ikke ta det personlig. Bare gå.
Takk for at du kom.
- Hva er det? - Du har rett.
- Det vet jeg. - Nei, du skulle bare visst.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Uansett hva som skjer heretter... Uansett hva folk måtte si...
- Bare husk at jeg elsker deg. - Det vet jeg.
Hør på meg! Du skal vite at dette er sant.
- At jeg elsker deg. - Og jeg elsker deg. Virkelig.
Kom her.
- Jeg fikk helt hetta. - Det ser sånn ut, ja.
- Alt ok? - Jeg er sulten. La oss spise.
Jeg sendte en million sms-er.
Jeg trodde du var død, og så sier du bare at vi skal spise?
Jeg vil ikke snakke om det.
Sett deg ned. Det går bra.
Greit...
Nå skal alle korta på bordet.
Jeg vet at du ikke stoler på meg.
Det er derfor du har holdt igjen.
Men da jeg trodde at du...
Da gikk det opp for meg at jeg ikke ønsker å miste deg.
En fyr kom med kommentarer. Jeg slang noen tilbake.
Han skulle til å ta fram et våpen. Det var ham eller meg.
Jeg skjøt ham...
- Jeg drepte ham. - Du hadde ikke noe valg.
Det var det jeg sa til politiet.
Men sannheten er...
Jeg plantet pistolen der for å rettferdiggjøre at jeg skjøt.
Det var galt gjort av meg, og jeg slipper unna med det.
Nå vet du noe om meg som kan gi meg fengsel på livstid.
Tror du fortsatt at jeg ikke stoler på deg?
Hei, alle sammen! Jeg har skrevet en symfoni.
Maleriet er musikken. Dette blir mitt mesterverk.
Her hvor fargen er grønn, bruker vi F-dur.
Hvor skal alle sammen?
Vi streiker. Beklager, Lucious.
For en jævlig røre. Jeg får ikke gjort noe uten musikerne mine.
Det var bare én annen som kunne male slik og lage musikk.
Nemlig Miles.
Jeg kan ikke lage en symfoni helt alene.
Alle selskaper opplever sånt som dette.
De kommer tilbake. Det viktigste er at du føler at du er tilbake.
- Det er jeg. - Det er gode nyheter.
I gamle dager ville du ha skrevet en låt på keyboardet ditt.
Det gamle keyboardet.
Når jeg kom tilbake neste dag, satt du på samme sted.
Du hadde ikke rørt deg. Du var helt rå.
Den eneste musikeren du trenger, sitter bak det pianoet nå.
Ellers er du ikke Lucious Lyon.
Jeg er helt rå.
Hører du det i hodet ditt, eller kommer det fra hjertet?
Jeg er Lucious Lyon.
Empire behandler oss som om vi ikke yter noe særlig.
Nå er det nok! Nå er det nok!
Shine? Hva i huleste gjør du?
Hva ser det ut som? Jeg støtter dem.
- Husk at du eier litt av selskapet. - Spiller ingen rolle.
Moren min jobbet i skolekantina. Jeg har foreningsblod i årene.
Du har teitingblod.
- Hva er hårreisende? - Empire-lønninger!
En applaus for Porsha!
Jeg er Tory Ash. Alle vet at jeg har gjort noen feil.
Men lojaliteten min var aldri feil.
Selveste bossen vil at jeg skal synge på Leviticus i kveld.
Men jeg vil ikke synge for bossen. Jeg vil synge for folket!
Strålende. Den låta.
- Hva er motbydelig? - Foreningshersing!
- De hater meg. - Nei da. Ikke ta deg nær av det.
Vi har snakket med Lucious. Vi busser inn lydingeniører.
- Snakker du om streikebrytere? - Vikarer. Bare midlertidig.
Vi må vise dem at vi har en jobb å gjøre.
Jeg samler info om streikelederne. De er sleipe, særlig Calvin.
- Nei, vi gjør ikke det. - Hvorfor ikke?
De folka er som familie for meg.
Hva med "20-For-20"? De forsinker den.
Hadde de vært din familie, ville de ikke gjort det.
De tror vi er fienden. Vi må vise dem at vi har mer til felles-
-enn det som skaper avstand.
- Gratulerer med skilsmissen! - Takk.
Jeg er ikke sulten.
- Glem Lucious. Han er borte. - Vi vet hvordan det er.
Jeg hadde bare vært her i en måned da min mann ville skilles.
Så jeg er ikke invitert engang? Vet du hva, Cookie?
Jeg så at Lucious sto i med Mary J, samt gned seg opp mot Maya.
- Ligg unna den kaka! - Hva skal du gjøre med Laretha?
- Er du på tjukken? - Du aner ikke hva du babler om.
Jeg har håndtert mange jobbopprør. Du må stole på meg.
Hva er yrkestittelen din igjen?
Jeg er spesialrådgiver for direktøren.
Riktig. Så du, Lucious og Thirsty... Gutteklubben.
Dere gjør manneting, men menn roter det alltid til på slutten.
Samle alle i møterommet. Og det uten å skremme folk.
- Du er sjefen. - Ja, det er hun. Jeg gjør alt klart.
Der har vi dem. Dere kjenner Lucious og Thirsty.
Nå skal dere bli kjent med Eddie.
Lucious, husker du folkene her?
Janet, Marsha...
Calvin.
Du og jeg har laget mange hits sammen.
Jared, Kayla...
Mange har hørt at jeg mistet hukommelsen-
- på grunn av at bilen min eksploderte.
Jeg er her for å fortelle dere at jeg er tilbake.
Så du husker at du kalte alle her for din Empire-familie.
Ja, de er min familie. Og hva gjør familiemedlemmer iblant?
- Vi slåss. - Riktig. Vi slåss.
Og etter det er det viktig å skape forsoning.
Jeg skal fortelle dere om noe jeg opplevde da jeg var i fengsel.
- Nå er det din tur. - Vent litt.
Gå og hent litt vann til meg.
- Det er noe galt med barnet! - Gå på sykestua, da.
Det kan jeg ikke!
Da burde du ikke blitt smelt på tjukken.
- Jeg tilkaller vakten. - Nei.
- Vi skal passe på deg. - Hvorfor hjelper du henne?
Jeg har tre sønner der ute.
Men her inne er vi den eneste familien vi har.
- Greier du å gå? - Ja, jeg tror det.
Var det den samme dama som knivstakk deg, som du nå kalte venn?
Nei, ikke venn. Ingen av oss i fengselet kom godt overens.
Men vi innså at vi ikke hadde noen andre enn hverandre.
Ro deg ned. Skal si du er varm.
- Ingen lege! - Nei da, men du må være stille.
Dette skal vi greie. Du skal få barnet ditt.
Jeg husker da jeg fødte mitt første. Snøen bare lavet ned.
Det var en slik snøstorm man ser bare én gang hvert tiår.
Alle brøytebilene ble sendt til sentrum, -
- mens alle de svarte nord i byen måtte greie seg selv.
Det var snø overalt. Jeg var livredd.
Jeg hadde verken en mamma eller en pappa.
Og den kvelden gikk vannet mitt.
Lucious hadde en gammel bil med én vinduspusser-
-og blankslitte dekk.
Gatene lå helt øde. Vi slet oss frem mot sykehuset.
Og på Gerard Avenue streiket bilen.
- Ikke si at du fødte i bilen! - Nei, la meg fortelle ferdig.
Plutselig dukket en hvit Lincoln opp. Som en engel fra himmelen.
Gjett hva han sa til Lucious:
"Jeg så deg opptre på Grape Room, og tekstene dine er helt rå."
Snart kjørte vi opp foran sykehuset i en hvit Lincoln.
Og sjåføren brukte Lucious' bein som tromme!
15 minutter senere...
ble Andre Martin Lyon født.
Vi var nødt til å være en familie under alle forhold.
Og med de forholdene vi har i selskapet, er dere alle vår familie.
Jeg vil minne dere på det.
Jared, da moren din ble syk...
Hvem ga deg tre uker betalt permisjon?
Det gjorde du, Cookie.
Og Kayla, da du mistet stemmen...
Empire betalt for behandlingen min.
Riktig. Det sørget Lucious for.
Jordan, hvem betalte semesteravgift for barna dine?
Empire følger kanskje ikke alle pålegg fra fagforeningen, -
- men når dere trenger noe, stiller vi opp for dere som en familie.
Derfor ber jeg dere om å stille opp for Empire.
Porsha, jeg mener ikke å kalle deg dum. Det er bare slik jeg snakker.
Jeg synes at du er veldig intelligent.
Hadde jeg ikke ment det, ville du ikke hatt denne jobben.
Kan du be typen din slutte å streike?
- Vil du det? - Stoler du på henne?
- Jeg tror det er greit. - Så streiken er over?
Ja, det er den.
Jeg vet at du så meg der ute, da Tory Ash sang, -
-og jeg hisset opp folka...
Jeg så at du oppførte deg tåpelig.
Tro ikke at jeg gjorde slutt på streiken takket være deg.
- Men du var flink. - Jeg har ventet i 3 år på å høre det!
Og du må vente i ti år til før du hører det igjen!
Reparer denne! Den funker ikke.
Den var slått av.
Den er ødelagt. Kom deg ut, Porsha.
Takk skal du ha.
- Jeg tror at tiden er inne. - Til hva da?
Til at du hilser på familien min.
Hva er det du ler av?
Hvordan skal vi si at vi møttes?
Skal vi fortelle dem at utstyret ditt ikke funket?
Men den virker helt strålende nå.
Pokker også.
Familien kommer for å treffe niesa mi.
Lar du meg være her alene?
Hør her...
Neste gang...
skal du være med meg.
Greit?
Vi ses.
Her kommer han. Da setter vi i gang.
- Takk for hjelpen med streiken. - Beklager. Det var krise.
Jeg vet nok hvor lekker den "krisa" er!
Jeg tror jeg har møtt den rette.
Du kjenner ikke den gutten, spør du meg.
Kan du ikke være glad på mine vegne?
Jeg tror at han er den rette.
- Jeg ville ikke sagt det så raskt. - Jaså?
Han har stilt opp for meg. For deg også.
Jeg liker ham. Jeg skulle gjerne tilbrakt mer tid i lag med ham.
Det får vi alle muligheten til. Han blir del av familien.
Familien til den nye og forbedrete Lucious Lyon.
- Jeg bør vel være glad, da. - Ja. Kom igjen, mamma!
Så dere har begge kjæreste?
Når får vi hilse på dama di, Andre?
Jeg måtte vite at det var alvor før jeg sa noe til dere.
- Før familien din skremte henne vekk. - Det ville dere gjort!
- Skal vi virkelig gjøre dette? - Ja, det skal vi.
Oppfør dere pent!
Så det ble ingen trekant.
Du sa du kunne få Jamal til å gjøre alt.
Det var ikke ham. Jeg greide det ikke.
- Jaså? - Hør her...
- Jeg trekker meg. - Du forelsket deg i ham.
Hva er det med denne Lyon- familien? Må skyldes feromoner.
- Jeg forventet ikke noe sånt. - Men det gjorde jeg.
Hva behager?
Derfor ba jeg Anika om hjelp. Hun er oppsatt på å knuse Lyon-familien.
- Og se hvem som kommer her. - Hva gjør de her?
Her kommer hele Lyon-klanen! Velkommen, alle sammen.
Hvor er Anika? Hvor er Bella?
Hva gjør du her, Warren?
- Fortell familien din hva som skjer. - Så alt dette er arrangert?
Det er faktisk det. Og min nevø Warren kan gi deg alle detaljer.
Nevøen din?
Jamal, jeg skulle fortelle deg alt...
Gi deg. Han skulle få deg til å falle for ham.
Og ta bilder av trekanten deres, som hele verden skulle få se.
- Gjør noe, pappa. - Nå må vi kjempe!
Ta igjen! Kom igjen!
Pappa!
Dette skjer ikke.
Hør på meg, jeg skulle...
Det holder!
Nå holder det!
Kom her!
Fortell meg hvorfor!
Var du nødt til å gjøre dette?
- De filmer alt sammen. - Det driter jeg i! Film dette!
Det driter jeg i! Kom igjen!
Vi skal nok ta deg, di hurpe.
Legg vekk de kameraene!
Kom her, Lucious!
Der kan du se.
Jeg hadde lyst til å banke ham.
Tråkke ham på hodet med protesen min!
Jeg vet det.
Bilen! Løp!
Skyt heller meg her!
Vekk med labbene!
Den gamle Lucious ville gjort det.
Oversatt av Lars-Kristian Holmsen www.sdimedia.com